Hej, du har nått Jim.
Jag gör säkert nåt otroligt just nu, och...
Jag liksom känner vad skuggmonstret känner.
Jag ser det han ser.
Som i Upp och ner?
En del av honom finns där.
Men en del finns här också.
- Här i huset? - Här i huset och...
i mig.
Han liksom sträcker sig in i Hawkins mer och mer.
Ju mer han breder ut sig, desto mer hör jag ihop med honom.
Och desto fler nu-minnen ser du.
Först kände jag det bara i bakhuvudet.
Jag visste inte riktigt att det fanns där.
Som när man har en dröm
och man bara kan minnas den om man tänker efter ordentligt.
Så var det.
Men nu är det som...
Nu minns jag. Jag minns hela tiden.
Det kanske...
- Det kanske är bra. - Bra?
Tänk efter, Will.
Du är som en spion nu. En superspion.
Du spionerar på skuggmonstret.
Om du vet vad han ser och känner...
kanske vi kan stoppa honom.
Det kanske finns en mening med att det här händer.
- Tror du det? - Ja, det tror jag.
Tänk om han märker att vi spionerar på honom?
- Han kanske spionerar tillbaka? - Nej.
Hur vet du det?
Vi tillåter inte det.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
DEL FEM DIG DUG
LEDIGA RUM
Vi behöver ett... rum.
Det har vi.
För en eller två personer?
För två.
Nance...
På eller av?
- Vad är det? - Ingenting. Bara...
déjà vu.
Ja.
Är det inte märkligt?
Vadå?
Att vi bara hänger när världen ska ta slut?
Den ska inte ta slut.
Det känns så.
Har du kvar ditt?
Ja.
Mitt är större.
- Gratulerar. - Tack.
Vad hände egentligen?
Vad menar du?
Med oss.
Efter allt som hänt...
försvann du bara.
Will behövde mig.
Och Steve...
Jag väntade.
Bara i typ en månad.
Släck ljuset.
Will, vad är det?
Mamma?
- Mamma? - Ja?
- Jag såg honom. - Vem såg du, vännen?
Hopper.
Han är visst illa ute.
Han kommer nog att dö.
Skit också!
Det räcker, Erica.
Pappa?
När mamma är arg på dig, hur gör du henne glad igen?
Bra fråga. Hur gör du, älskling?
Först ber jag om ursäkt.
Sen ger jag henne precis vad hon vill.
Även om hon har fel?
Hon har aldrig fel.
Just det.
- Inte hungrig? - Inte direkt.
Vart ska du gå?
Jag ska hänga med Dustin.
Förlåt.
Mews!
Mewsy!
Mews!
Mewsy!
Dusty, är du säker på att hon inte är i ditt rum?
Om du vill ringa ett samtal...
Tack så mycket, mr McCorkle.
Du har varit till stor hjälp.
Verkligen. Tack. Ha en bra dag.
Hej då. Tack detsamma.
Okej, goda nyheter.
Har de hittat henne?
Nej. Men hon blev sedd borta vid Loch Nora.
Hur kom den stackarn dit?
Hon gick väl vilse. Men de ska leta.
Jag stannar här ifall de ringer igen.
Och du hjälper till att leta, eller hur?
Får jag en kram? Gå och hitta henne.
Ni ska hitta henne.
- Vi kan hitta henne. - Ja.
Jag älskar dig.
- Jag älskar dig. - Samma här. Gå nu.
Okej.
Okej, Dart. Dags för frukost.
Herregud...
Skit...
Kom igen, jag vet att du är hungrig.
Ja.
Skit också!
Jag beklagar. Du åt upp min katt.
Jaha. Här är det visst.
Femhundrafemton Larrabee, va?
Ja.
Fem-femton.
Okej, "fem-femton".
Tack.
Du.
Be din mamma om ursäkt nu.
Hon är säkert jätteorolig.
- Hur länge sen är det? - Länge.
Försvinn! Jag är inte intresserad!
Jag vill inte köpa några kakor.
- Kakor? - Eller få religiösa pamfletter.
Vad du än säljer, så är jag inte intresserad.
Jag vill träffa mamma.
Hur brukar du fördriva tiden när det är trist på jobbet?
- Dricka kaffe. - "Dricka kaffe", sa Mike.
Ja! Fem svar räcker, Lynn.
Gå till arbetskamrater.
- "Gå till arbetskamrater." - Regnbåge.
- Tre åt höger. Fyra åt vänster. - Mamma?
Andas. Solros.
Regnbåge.
- Tre åt höger. Fyra åt vänster. - Mamma, hör du mig?
Fyrahundrafemtio. Andas.
Solros.
Regnbåge.
Mamma? Det är jag.
Jane.
Jag är här nu.
Andas. Solros. Regnbåge. Fyrahundrafemtio.
Andas. Solros.
Vad är det med mamma?
Fyrahundrafemtio.
- Är det här verkligen rätt ställe? - "3833." Ja.
Okej.
HÅLL DÖRREN STÄNGD
Titta in i kameran.
- Kameran. - Vilken kamera?
Inte högtalaren. Ovanför er, till höger.
Nancy Wheeler. Jonathan Byers. Ni är långt hemifrån.
Jaha...
Ni kom väl inte hit för att berätta om björnen
i Harringtons trädgård.
Det har jag redan hört.
Titta bara. Var inte blyga.
Jag följde upp 200 tips,
de flesta falska, men så brukar det ju vara.
Jag vet vartenda steg Barbara tog den dagen,
alla hon talade med.
Svaret på vad som hände er vän finns där uppe.
Så mycket är säkert. Jag måste bara göra slutledningen.
Tidslinjen är fel.
Ursäkta?
Din tidslinje är fel.
Och flickan med snaggat hår är inte rysk. Hon kom från Hawkins Lab.
Hon hette Elva.
Lika bra att du sätter dig.
Om du inte är här om en timme...
- Får jag gå hem. Jag vet. - Du! Var inte uppnosig.
TRASIG
Beklagar, Road Warrior.
Vad hände?
Kortslutning i moderkortet. Verkligen osis.
Men jag har en fungerande i ett annat rum.
Håll i påsen.
ENDAST ANSTÄLLDA
Nu fixar du den där dejten, Sinclair.
Jag har ju lovat.
Och inget hånglande här inne.
Vad är det här, stalkare?
Förlåt. Jag behövde en säker plats.
En säker plats för vad? Att vara läskig?
Jag ska berätta sanningen om allt som hände ifjol.
Men om nån får reda på det kan du bli arresterad.
Kanske även dödad.
- Dödad? - Jag måste veta.
Accepterar du risken?
- Jösses! Det här är så löjligt. - Accepterar du risken?
Ja.
Okej då.
Jag accepterar risken.
Få höra då.
Förra året...
gick inte Will vilse i skogen.
Han kom vilse nån helt annanstans.
Var det här du såg honom? Såg du Hopper här?
Jag tror det. Ja.
Okej.
Här!
Så Hopper är här?
Ja. Nu måste vi bara ta reda på var "här" är.
Just det.
Sa han nåt? Innan han åkte?
Nåt om klängväxter?
Hopper.
Hej! Jag ville inte ringa, för du väntade samtal.
Du förstår, vi behöver ingenting.
När jag var sjuk som barn, och det var jag jämt,
mådde jag bättre av såna här kluriga grejer.
De är jättebra.
- Jag kan lära honom spela. - Han sover.
Okej.
Kan jag vänta med dig?
Det passar illa just nu, men jag ringer dig. Okej?
Tack.
- Är du säker? - Ja.
Be honom ringa mig. Jag brukar ju kallas Hjärnan.
Bob!
Det är jag det.
Har du ritat de här själv?
- Varför? - Jag har förklarat reglerna.
- Inga frågor. - Okej.
Vi behöver din hjälp med att räkna ut vad...
Bob?
Här borta.
Var... Var det här är.
Det är målet. Hitta X:et.
Jaså? Vad finns där? En sjörövarskatt.
Inga frågor.
Okej.
Ett ord bara. Ett ögonblick.
Du kan prata med mig. Det vet du väl?
Ja. Vad är problemet?
Problemet?
Will ser inte frisk ut.
Inte du heller.
Vad pågår?
Ingenting.
Är det här en av Wills episoder?
Nej!
Förlåt, men jag...
kan inte förstå hur det här kan vara bra för nån av er.
Och även om jag spelar med, hur kan jag hitta lösningen
om jag inte förstår bakgrunden?
- Eller... - Vadå?
- Vad är det? - Jag känner igen den där formen.
Det är Lovers Lake.
Nu fattar jag.
Okej, så det där är Lake Jordan.
Och är det Lake Jordan, så hittar vi nog...
Ja, det är Sattler's Quarry.
Och om man följer den...
når man...
Eno River. Där! Eno River, ser du den?
Så linjerna är inte vägar.
Men de beter sig som vägar.
De beter sig som vägar, för man kan se att...
de inte går över vatten. Det är det som avslöjar dem.
Fattar ni? Det är inget pussel... utan en karta.
En karta över Hawkins.
Visst, Will?
Hör nån mig?
Om nån hör mig, det här är Jim Hopper, polischef i Hawkins...
Killar, det är Dustin igen.
Hör ni mig? Det här är ett nödläge. Jag upprepar, nödläge!
Nån måste svara.
Hopper är försvunnen och jag har ett nödläge.
Nödläge!
Det är Dustin igen. Jag har ett nödläge.
Kan du inte hålla tyst?
Erica? Är Lucas där?
- Var är han? - Vet inte. Bryr mig inte.
Är han med Mike?
Som sagt, jag vet inte och bryr mig inte.
Hälsa honom att det är superviktigt och att jag har ett...
Nödläge?
Just det, nödläge.
Jag har ett läge åt dig.
Det är läge att hålla truten.
Erica?
Hjälp mig att förstå, vännen.
Kan du berätta varifrån du kommer?
Var har du varit?
En polis och en kvinna kom hit ifjol och letade efter dig.
Hittade de dig?
Hon blir inte bättre...
eller hur?
De tror inte det, nej.
Men hon har inte ont.
Hon har liksom fastnat, tror de.
Som i en dröm.
En lång dröm.
En god dröm?
Jag hoppas det.
Är det samma dröm?
Vi vet inte.
Ibland säger hon andra ord.
Men vanligtvis de där.
Hon trodde alltid att du fanns.
Och att du en dag skulle komma hem.
Hem?
Ja, hem.
Söt.
Jag kan skaffa dig en riktig säng, så kan du stanna här hos mig
om du vill.
Hur låter det?
Jag vill hjälpa dig, men då måste du prata med mig.
Det måste inte vara nu. Det måste inte vara idag.
Men när du är redo.
Okej?
Okej.
Den där lampan, ja.
Det händer ibland.
Gammalt hus, dåliga ledningar...
Eller om du frågar min knäppa faster Shirley...
spökar det.
Raring, det är bara ledningarna.
Nej.
Det är mamma.
Solros. Regnbåge.
Tre åt höger. Fyra åt vänster.
Jag förstår inte.
Fyrahundrafemtio.
Hon vet att jag är här.
Hon vill prata.
Regnbåge.
Okej.
På 9,4 centimeter, vad hittar ni?
Jag är inte säker. Mrs Byers?
Vänta lite.
- 6,5 meter. - Och från Tippecanoe till Danford Creek?
Danford? Var är Danford?
Matrummet.
5,13 meter.
Från Danford till Jordan?
- Det här måste räcka. - Nej, det räcker inte.
Kan du inte lösa det?
Det är svårt. Proportionen är inte 1:1.
Om ni tvingar mig att gissa, och det gör ni,
skulle jag säga att X finns...
800 meter sydost om Danford?
Tack.
Vadå? Ska vi åka dit?
Jag vet inte, Cath.
Med Margaret Thatcher vore det en annan sak.
Vänta lite, Cath.
Ted, kan du öppna?
Ursäkta mig.
Jag öppnar.
Er telefon har varit upptagen i över två timmar, mr Wheeler.
- Inser du det? - Jag inser det.
- Är Mike hemma? - Nej.
Inte? Var tusan är han då?
Karen, var är vår son?
Hos Will!
- Hos Will. - Ingen svarar där heller.
Nancy, då. Var är Nancy?
Karen, var är Nancy?
- Hos Ally! - Hos Ally.
Våra barn bor inte här längre. Visste du inte det?
- Allvarligt? - Var det nåt mer?
Tusan också. Du var då inte till nån hjälp.
Hallå, vårda språket!
Du...
Jag har tänkt...
Jag älskar dig. Förlåt.
Varför ber jag om ursäkt?
Steve.
Är de där till mr eller mrs Wheeler?
- Nej. - Bra.
- Hallå där! - Nancy är inte hemma.
- Var är hon? - Det kvittar.
Vi har större problem än ert kärleksliv. Har du kvar slagträet?
- Vilket då? - Det med spikar.
- Hur så? - Jag förklarar på vägen.
- Nu? - Nu!
Fasen också!
Vänta. Nej!
Det var det sista vi såg av henne. Sen försvann hon bara.
Otroligt att det var så länge sen. Det känns som igår.
Det förstår jag.
Det är galet.
Jag vet.
Det är galet, men...
Jag gillade den.
- Gillade den? - Ja.
- Det fanns några svagheter. - Svagheter?
- Den var lite för härledd. - Vad pratar du om?
- Den borde vara mer originell. - Tror du mig inte?
- Kom igen. Hur godtrogen tror du jag är? - Varför skulle jag hitta på det?
Vet inte. För att imponera på mig? Eller så är du bara knäpp.
Jag berättar topphemliga saker för dig.
Jag riskerar mitt liv. Det här är tacken?
Riskerar ditt liv?
- Är det här roligt, tycker du? - Ja. Jag menar...
lite roligt.
Dumt, men roligt.
Vart ska du gå?
Sagostunden är över, eller hur?
Vad är det med dig? Du fick det du ville ha.
Jag ville vara med i gruppen, inte i nåt skämt.
Det är inget skämt.
Du gjorde bra ifrån dig.
Säg åt resten att jag gick på det, så kanske du får extrapoäng.
Vi har många regler,
men den viktigaste är: "Vänner ljuger inte."
Aldrig nånsin.
Jaså minsann?
Vad är det här, då?
Jag var tvungen. För att skydda dig.
Skydda mig från vem?
Regeringsskurkarna på Hawkins Lab?
Inte så högt.
Eller från Demogorgon från en annan dimension?
- Jag menar det, var tyst! - Nej! Det var Elva. Flickan...
Sluta prata.
Du får oss dödade.
Förstår du?
Menar du allvar?
Jag önskar att jag skojade.
Bevisa det.
Jag kan inte.
Så vadå? Ska jag bara tro dig?
Ja.
Skit. Jag måste gå.
Följ inte efter mig ut. Okej?
Tror du mig?
Vad har jag sagt?
- Jag är inte sen. - Du vet vad jag menar.
Lucas?
Så han har ett namn nu?
Stan är liten, okej? Vi hängde inte.
Du vet hur det går om du ljuger.
Jag ljuger inte.
Om de försöker kopiera det? Ju mer uppmärksamhet vi får,
desto fler som Hollands som vet sanningen, desto troligare blir scenariot.
Du ser varför jag hindrar att sanningen kommer ut.
Precis som ogräset spred sig. Med alla medel.
Är det nog?
Inspelningen, räcker den? Är den komprometterande?
RYSK VODKA
- Vad gör du? - Tänker.
Med vodka?
Det lugnar centrala nervsystemet. Så, ja, vodka.
Musik? Verkligen?
Ja. Det hjälper mig att...
Vadå? Tänka?
Hur lång tid tar det här?
Längre om du fortsätter prata.
Är bandet komprometterande eller inte? Enkel fråga.
Inte alls. Inget ni har berättat är enkelt.
Du tror oss inte, va?
Jag tror er, det är inte problemet. Ni behöver inte övertyga mig, utan dem.
- Dem? - Dem.
Med stort "D".
Er präst, era brevbärare, era lärare, folk i allmänhet.
De lär inte tro det.
Därför gjorde vi bandet.
Det är lätt att förstöra. Enkelt.
Han medger det. Du hörde. Han medger sin skuld.
Nu är du naiv, Nancy!
De där människorna...
är inte funtade som du och jag.
De tillbringar inte livet med att försöka se bakom ridån.
De är ridån.
Den förser dem med stabilitet, trygghet, inriktning.
Det här...
skulle öppna ridån, och ridån bakom den ridån.
Så om nån med en gnutta auktoritet säger att det är skitsnack,
nickar alla och säger: "Jag visste väl att det bara var en massa snack."
Om man överhuvudtaget får dem att lyssna.
Så allt var förgäves?
Jag funderar, är vad jag menar.
Det här är löjligt.
- Just det, ja! - Vadå?
Det är för starkt.
Bättre.
Perfekt.
Vi spär ut den.
- Precis. - Vänta. Vadå?
Er historia. Vi mildrar den.
Precis som drinken.
Vi gör den lättare att svälja.
Barbara kanske utsattes för farliga gifter.
En läcka från labbet. Typ Harrisburg eller nåt.
Nåt skrämmande, men välbekant.
Så att det verkligen tar skruv hos vanligt folk.
Och de där skitarna som dödade Barb...
De åker dit.
Okej, vad tittar vi på?
Det här var en del av jorden vi tog igår.
Jaha. Vad är problemet?
Vi fann inga spår av förorening.
Inget miljöfarligt annat än bekämpningsmedel.
Det är ju en farm.
Just det, men...
Så här?
Ja.
Får jag sitta här?
Ja.
Jag förstör inte nåt?
- Nej. - Okej.
Om du pratar med Terry, hälsa att jag älskar henne mycket.
Och att jag är ledsen att jag inte...
- Sluta prata. - Okej, förlåt.
Andas. Solros. Regnbåge.
Tre åt höger. Fyra åt vänster.
Fyrahundrafemtio.
Andas.
Andas. Solros. Regnbåge.
Tre åt höger. Fyra åt vänster. Fyrahundrafemtio.
- Andas. - Mamma?
- Solros. Regnbåge. - Mamma, det är jag...
Tre åt höger. Fyra åt vänster.
- Fyrahundrafemtio. - Jane.
Andas. Solros.
Jag är här nu.
Fyrahundrafemtio.
Andas. Solros. Regnbåge.
Jag är hemma.
Nej.
Mamma!
Mitt barn!
- Vad ska jag göra? - Andas.
Andas, bara. Andas.
De är på väg.
Håll dig vaken, vännen.
Hej.
Jane?
- Var är Jane? - Jag är så ledsen.
Nej, jag såg henne.
- Nej, hon andades inte. - Hon grät.
- Nej. - Jag hörde det. Han var där.
- Vem då? - Han tog henne.
- Ta inte ur den! - Terry!
- Nej!
HAWKINS LAB VINNER ÖVERKLAGANDE
Tre åt höger. Fyra åt vänster.
Får jag se er bricka?
Håll er undan!
Jane?
Jane... Nej!
Nej! Det är mitt barn! Nej!
Hon är mitt barn!
Nej!
Nej.
Fyrahundrafemtio.
Andas. De är på väg.
Håll dig vaken.
Solros.
Tre åt höger. Fyra åt vänster.
- Regnbåge. Fyrahundrafemtio. - Andas.
Solros. Regnbåge.
- Fyrahundrafemtio. - Andas.
- Tre åt höger. Fyra åt vänster. - Andas.
- Solros. Regnbåge. - Andas.
- Tre åt höger. Fyra åt vänster. - Andas.
Fyrahundrafemtio. Solros. Regnbåge.
Solros. Regnbåge. Tre åt höger. Fyra åt vänster.
Fyrahundrafemtio. Andas. Solros.
Det finns ingenting här.
- Är vi nära? - Vi är i närheten.
Vad betyder det?
Att vi är nära. Det är inte exakt.
Efter allt jobb.
Proportionerna är inte 1:1, sa jag ju. Vi måste ta...
- Sväng höger. - Va?
- Jag såg honom. - Var?
Inte här. I mina nu-minnen.
- Dina vad? - Sväng höger!
Är ni okej?
Superspion.
Vad gör Jim här? Joyce?
- Pojkar, stanna här. - Nej, mamma. Det är farligt.
Just därför ska ni stanna här!
Hopper!
Var försiktig. Du kan ramla ner.
Klängväxter.
Ge mig den där.
- Spaden? - Ja, ge mig spaden.
Du måste hjälpa mig ner.
- Vad pratar du om? - Bob! Nu!
Hopper!
- Vad är det här? Var är vi? - Bob, är du oskadd?
Tunnlar. Är det här Wills karta?
Hopper!
Är vi i Wills karta?
Hopper!
Vi är i Wills karta.
Hopper!
- Vi är faktiskt inne i Wills karta. - Hopper!
Hur visste han allt det här?
Bob!
Här borta!
Det är hans.
Han är nog åt det hållet.
Kom.
Hopper!
Ser du nåt? I dina nu-minnen?
Hopper!
Vad?
Det här är...
Det är hans arm.
Den kväver honom.
Kniv.
- Kniv? - Den är där borta.
Händerna!
Den jäveln!
Herregud. Hopper, är du oskadd?
- Joyce. - Är du oskadd?
- Hej, Bob. - Hej, Jim.
Herregud!
Gå! Utrym området!
Vänta.
Gå, fort!
Will? Hur är det?
Will, vad är det?
Undertexter: Bengt-Ove Andersson